- Știi ceva? - Ce?
Nu mă pot mișca.
Nici nu trebuie. Ești în mașină.
- Eu conduc? - Conduci ca un profesionist.
Haide, trezește-te! Haide!
- Ai încercat să-l eliberezi? - Puțin timp.
Puțin?
Da, când făceam asta, viața mea mi s-a părut mai importantă decât a lui.
Egoism, nu?
Am... găsit astea...
în... Spiderul tău.
De fapt, nu mai conduc un Spider.
Acum am un La Violette...
Este mai ușoară, mai rapidă și înoată mai bine.
Bine...
Astea trei conțin urme de substanțe care le-am găsit în sângele tău.
Și asta conține urme de DTC,
substanța găsită numai în sângele lui.
Probabil a luat la petrecere...
Nu. DTC nu este un drog care se ia la petreceri.
Împreună cu celelalte substanțe din sângele lui, blochează plămânii.
Kevin Franks nu s-a înecat. Kevin Franks era deja pe moarte când ai căzut în apă.
- Kevin respira când am căzut în apă. - De unde știi?
M-a făcut să am orgasm.
Ce...? Făceați sex cu 100 de mile/h?
110. Cred că atinsesem apogeul.
Prietenul tău Dicky Pepp,
a spus că ți-a vândut 50 ml de DTC, joia trecută.
Nu cunosc nici un Dicky Pepp. Minte.
Sau mințiți voi.
De ce ar minți?
Pentru că l-ați prins cu altceva și încearcă să obțină o înțelegere.
Dacă există cu adevărat...
Nu pari să fii supărată de ce s-a întâmplat.
Bineînțeles că sunt. Sunt traumatizată.
Cine știe dacă o să mai am orgasm vreodată.
- O vreau pe nenorocită în închisoare! - Nu avem nimic împotriva ei, Roy.
Atunci faceți naibii ceva. Vă rog...
Când o să ceară eliberarea pe cauțiune, să o expertizeze un psihiatru...
- Dr. Glass... - Bună ziua.
Eu sunt Henry Rose, avocatul d-nei Tramell.
Ea este Catherine Tramell.
Trebuie să fiu prezent în timpul evaluării.
Nu mă deranjează.
Voi pune d-nei Tramell întrebări personale. Sper să nu o deranjeze prezența dvs.
Am înțeles că nu o deranjează să fiu prezent.
Poate Dr. Glass are dreptate. Ar trebui să fiu singură.
- Catherine, te sfătuiesc să nu... - Oprește-te. Așa vom face.
D-ul Rose ți-a explicat rostul acestei evaluări?
Am cerut eliberarea pe cauțiune într-un caz de omor.
Trebuie să se știe dacă sunt un pericol pentru mine sau pentru alții.
Tu ești regele psihiatrilor care o să spui că sunt periculoasă.
Psihiatrul meu ar spune că nu, că am o judecată ascuțită.
Ți-a spus că tot ce îmi zici poate fi folosit drept mărturie?
- Poți să mă întrebi ce vrei. - Mulțumesc.
Văd că ești scriitoare...
Despre ce scrii?
- Crime, sex, violență... - Scrii vreodată despre tine?
Nu îmi scriu biografia...
De ce nu?
Poate pentru că îmi place să stau deoparte să mă uit la alții cum se dezvăluie.
De exemplu, tu pari a fi divorțat.
- Ce te face să crezi că sunt divorțat? - Inelul pe care nu îl porți.
- Ești foarte perspicace. - Da. Greșesc?
- Te deranjează că ești aici? - Pe tine te deranjează că am dreptate?
Spune-mi ceva de care ți-e frică.
Plictiseala.
- Îți place să-ți asumi riscuri? - Îmi place să fac asta.
Precum să iei droguri și să faci sex într-o mașină în viteză?
Sau să vorbești cu mine fără să fie prezent avocatul...
De fapt a fost ideea ta.
Să fii judecată pentru crimă, ăsta este un risc!
Poți ajunge în închisoare.
Nu și dacă sunt nevinovată.
Oamenii nevinovați ajung mereu în închisori.
Nu și oamenii nevinovați bogați care sunt reprezentați de Henry Rose.
În cazul ăsta nu este interesant decât dacă ești vinovată.
Sunt sigură că și ție îți place să-ți asumi riscuri, nu-i așa Dr. Glass?
Nu eu sunt judecat pentru omor.
Nu încă...
Îmi pare rău, nu este voie să se fumeze aici.
Știi ce îmi place la tine? Îți place să controlezi situația.
Ca mine...
Îmi pare rău, d-le. Nu puteți trece.
Aș spune că este extrem de...
Talentată, de succes...
Cred totuși că în subconștient se crede un Dumnezeu atotputernic.
Ceva ce nu există în realitate.
Ceea ce, bineînțeles, este de neacceptat.
Considerați că d-na Tramell este iresponsabilă?
Nu potrivit legii.
Dacă va fi eliberată, poate comite o crimă violentă?
Comportamentul ei este influențat de ceea ce noi numim "dependență de risc".
O nevoie de a-și demonstra că își poate asuma riscuri pe care alți oameni nu pot.
În special la întâlnirile cu poliția...
De ce ar face cineva asta?
Cu cât este riscul mai mare, cu atât își demonstrează puterea.
Însăși existența ei...
Când ați spus că are o "dependență de risc" ... Starea ei se poate agrava?
Toate dependențele sunt progresive.
Va simți nevoia să-și asume riscuri din ce în ce mai mari.
Dacă alți oameni vor fi răniți sau uciși ca urmare a comportamentului ei...
- Asta o va opri? - Nu, cred că singurul lucru care o va opri
Bănuiesc că singurul lucru care o va opri va fi moartea ei.
- Deci este un pericol pentru ea însăși? - Da, așa cred.
Mulțumesc Dr. Michael. A fost foarte bine.
- Dr. Glass, Catherine Tramell l-a omorât? - Îmi pare rău, nu pot să comentez.
Vă rog spuneți-ne despre...
- Dr. Glass, ce important ai devenit... - Ce cauți aici, Adam?
Nu îmi spune că scrii despre cazul Tramell...
Criminala sexi atotputernică... de ce aș scrie despre asta?
- Nu știi dacă este o criminală. - Nu, dar sper să fie.
Mă rog la dumnezeu să fie.
Apropo, am auzit că te-ai descurcat foarte bine în sală.
Deci, lucidă uneori, dar dezgustătoare. Un fel de program de televiziune...
Denise întotdeauna spunea... plictisit de televizor.
- Ce mai face soția mea? Se distrează? - Fosta soție, fosta.
Vorbim numai despre criminali... Putem vorbi și despre George Cheslov?
Cine ți-a spus despre Cheslov? Denise?
Cred că este coșmarul oricărui psihiatru...
Un pacient în îngrijirea ta, înnebunește și își omoară prietena cu o cărămidă...
Asta s-a întâmplat acum șapte ani. De ce îmi vorbești despre asta acum?
Nu sunt încă șapte ani. Se vor împlini în iulie.
Haide, Michael, vorbeai cu tipul ăla de două ori pe săptămâna.
- Nu ai realizat că îi putea face rău fetei - Nu vreau să vorbesc despre pacienții mei.
Chesler este mort. Nu poți vorbi nici când sunt morți?
Nu, nici când sunt morți.
- Michael, ce cauți aici? - Ce i-ai spus lui Adam despre G.Cheslov?
Nimic. Ne poți lăsa puțin singuri?
Știa deja...
Serios? Pentru că a zis că i-ai spus tu.
Nu, tot ce i-am spus a fost...
Ascultă-mă, dacă scrie despre asta, dacă pune asta pe coperta revistei lui tâmpite,
Ești paranoic.
- Ai spus că nu ai greșit cu nimic. - Așa este, nu am greșit.
Am tratat un pacient care a ajuns să își omoare prietena însărcinată. Atât.
Asigură-te că înțelege asta.
Nu te îngrijora.
Ascultă, pot ajunge la Universitate. Știi ce înseamnă asta pentru mine.
Crezi că asta o să mă ajute?
- Nu îi pot spune lui Adam ce să scrie. - De ce nu?
- Adam este tâmpit. - Bineînțeles, dacă te culci cu el de un an
Ce? Credeai că nu știu când a început?
Păcat că nu te-ai întrebat de ce a început...
Cum a fost la tribunal cu scriitoarea? Am auzit că ai fost foarte bun.
-Foarte inteligentă, mincinoasă, narcisistă - Atrăgătoare, manipulatoare...
- Crezi că l-a omorât pe fotbalist? - Nu știu.
Tot ce face este perfect planificat. Te derutează.
Nu știi ce este adevărat și ce nu.
Și este extrem de inteligentă.
- Masca psihotică, genul tău favorit. - Lucrez deja la asta pentru ziar.
- Dependența de risc și omnipotența. - Scrii deja alt articol?
Nu, scriu două. Dar asta este mai interesant.
Te prind din urmă.
- Alo? - Glass, sunt Roy Washburn.
Ești pe lângă un televizor?
- Ce s-a întâmplat? - Judecătorul i-a dat drumul.
- I-a dat drumul? De ce? - Cel care a declarat că i-a vândut drogul,
s-a aflat că a dat declarații false într-un alt caz, așa că nu poate fi martor
și i-a dat drumul.
- O să ne mai vedem. - D-le?
O să o facă din nou. Curând. Numai că, de data asta, o să o prind pe nenorocită.
Deci, ne-am gândit la cei care vor să îi controleze pe alții
ca nesiguri pe ei și narcisiști.
Ca să studiem psihobiografia lui Nietze am putea părea naivi.
Nu a fost opera lui Nietze, cea care, prin structura sa
a dus la sfârșitul psihobiografiei.
Paul Porckman a spus că s-ar duce la Demstock. Mă gândesc să mă duc și eu.
- Dacă ești pacient stai acolo un an. - Nu mă reține nimic...
- Michael... - Ai încredere în mine.
Ți-l prezint pe Dr. Gerst. Michael Glass...
Este o plăcere...
Am văzut că ai scris despre cartea mea.
Nu ai prea înțeles ce am vrut să spun, dar ai avut câteva remarci interesante.
Poate ne întâlnim zilele astea ca să discutăm.
Aș fi onorat. Mulțumesc foarte mult.
- "Câteva remarci interesante"... - A fost un compliment, Michelle.
Dr. Gerst a fost foarte impresionat.
Se pare că Michael al nostru a fost foarte bun.
Noroc!
Felicitări!
Dependența de risc și pacientul omnipotent
Scuzați-mă, Dr. Glass... sunt Peter Ristedes.
Asistentul lui Adam Towers. De la revistă.
Te superi dacă îți țin companie?
Adam m-a rugat să vin să te întreb dacă ai vrea să ne dai un interviu.
Pentru articolul care îl scrie. Ți-a spus despre asta.
Credea că nu vrei să vorbești cu el.
Să înțeleg că nu ai nimic de comentat?
Dr. Glass?
D-nă Tramell...
- Ce cauți aici? - Vroiam să vorbesc cu tine.
Despre evaluare. Despre lucrurile pe care le-ai spus.
M-am gândit la ele. Mult.
Îmi pare rău că a trebuit să auzi toate astea.
Ai un minut?
Vino pe aici.
Ceea ce ai spus despre mine că sunt dependentă de risc...
Că voi face lucruri din ce în ce mai periculoase...
După ce ai zis asta, am realizat că sunt speriată.
Ce anume te-a speriat?
Cu două săptămâni înainte de accident
Am avut aceeași... fantezie.
De mai multe ori.
Chiar am și scris despre asta.
Femei care mergeau cu mașina, bărbați care le făceau să aibă orgasm...
Iese cu mașina de pe șosea, bărbatul este ucis...
Simt că... poate am făcut eu să se întâmple asta.
De asta am venit aici.
Spui că vrei să te tratezi?
Da.
Cred că este o idee foarte bună.
Nu voi putea să te tratez eu, bineînțeles, dar voi fi bucuros să te trimit unui coleg.
De ce nu mă poți trata tu?
Nu este recomandat pentru un doctor care a făcut evaluarea judiciară
să devină terapeutul acelei persoane.
De ce nu?
Terapia include o mare doză de încredere.
Ceea ce este dificil pentru cei mai mulți oameni.
De aceea o să te recomand altcuiva.
Vrei să spui că tu nu ai încredere în mine.
Ce am spus despre tine la audiere...
Ar putea părea ceva rău. Sunt sigur că ai resentimente.
Dar voi fi fericit să te recomand unui alt doctor.
Este vorba de Dr. Milena Gardosh.
- Are o clinică aici în Londra. - Bine.
Vrei să știi adevărul?
De ce am fost de acord cu evaluarea? Am crezut că va fi distractiv.
Nu am... nu am vorbit niciodată cu cineva care...
Mi-au venit pacienții.
- Cât îți datorez? - Nu îmi datorezi nimic.
Dar dacă vrei să o suni pe Dr. Gardosh, sunt sigur că te va ajuta.
Nu mă duc la întâmplare...
Este așa cum ai spus. Încrederea este foarte greu de acordat.
Speram să o găsesc aici cu tine.
Ascultă, de ce să nu te programez pentru o ședință?
Și vom vorbi despre asta când nu vom mai fi așa grăbiți.
Arăți diferit astăzi. Mai relaxată.
Cu cât sunt mai nervoasă, cu atât oamenii cred că sunt mai relaxată.
Vroiam să-ți vorbesc despre ce ai zis miercurea trecută.
Ai spus că înainte de accident ai avut fantezii erotice în care ieșeai de pe șosea
Ai des fantezii ca astea?
Am fantezii întotdeauna.
Fantezii care implică violența...
Oamenii mor în romanele mele. Trebuie să mă gândesc la modalități noi și de a-i omorî.
Ce se întâmplă când nu îți asumi riscuri?
Îmi pare rău, nu se fumează aici. Este o regulă.
Nu îmi plac regulile.
Eu am câteva și asta este una dintre ele.
După audiere, am fot intervievată de un reporter de la revista "Urbain"
Adam Towers...
A spus că te cunoaște.
Vag. De ce?
Vorbește-mi despre cazul Cheslov. Am fost impresionată de ce ai făcut.
Știai că Cheslov este periculos. Totuși, l-ai protejat.
Ai respectat confidențialitatea. Chiar dacă exista un risc pentru tine.
Crezi că ai luat decizia corectă?
Sau crezi că ai dat-o în bară?
Având în vedere ce știam atunci, am luat decizia corectă.
Deci... mai crezi în confidențialitate.
În limitele legale. Ce legătură are cu ședința asta?
Dacă ți-aș spune că l-am omorât pe Kevin Franks...
M-ai spune la poliție?
Nu. Despre ce s-a întâmplat în trecut nu pot discuta în afara acestei încăperi.
Dar dacă mi-ai spune că vrei să omori pe cineva
și aș crede că vorbești serios, da, m-aș duce la poliție.
Aș putea să te manipulez ca să creez un risc pentru mine.
Vrei să vorbești despre ce s-a întâmplat cu Kevin?
Nu, nu chiar. Îți verificam principiile.
Deci, te-ai hotărât dacă mă iei ca pacientă?
Avea o fostă soție, probleme cu băutura, cu drogurile,
o problemă complicată cu sexul, de care abia își dădea seama.
Și o imensă furie ascunsă. Pe scurt, era un polițist. Unul foarte bun.
În dimineața zilei de 3 martie... femeia era dezbrăcată pe marginea patului,
cu spatele la el și cu capul pe pernă.
Și-a încolăcit degetele în părul ei blond și l-a răsucit.
Se uita la pieptul ei când o trăgea de păr precum un călăreț trage de hățuri...
Venele de la mâna ei se umflau pe măsură ce devenea dur cu ea.
Îți amintești de polițistul ăla, Washburn?
Era supărat de moartea lui Kevin Franks.
Asta dovedește că probabil l-am ucis.
Când nu am cedat, s-a dat la mine.
- S-a dat la tine? - Da.
A spus că dacă mă culc cu el, lucrurile vor merge mai ușor.
Polițiștii sunt de obicei mai deștepți.
Am cunoscut unul odată. În San Francisco.
Nick Krane. Îi spuneau pistolarul.
Obișnuia să se urce im mașina și să se ducă la apelurile de urgență.
Mergea cu viteză. Ai fost vreodată la o urgență după ce s-a întâmplat?
Cadavrul este încă cald, ceasul încă îi mai funcționează...
Poți mirosi sângele.
Stăteam puțin acolo și apoi făceam sex în mașina lui Nick.
Nick spunea că moartea este întotdeauna prezentă.
Este singurul lucru care este real.
Cu excepția sexului, uneori.
De ce uneori?
Am făcut sex cu tipul ăsta aseară...
Ore întregi. Ne-am făcut totul unul altuia.
Orgasme, țipete, cele mai tari chestii...
Peste o săptămână, probabil nici nu o să-mi mai aduc aminte.
Dar, dacă aș fi fost cu el când moare...
Nu aș fi uitat asta niciodată.
- Ce... - Ai mai fost cu cineva când a murit?
Nu.
Dumnezeule...
Vorbeam despre dragoste și pleci?
Am chef de o țigară.
Ne vedem mâine.
A ieșit pur și simplu?
- Ce nepoliticos... - Timpul este o armă pentru ea.
Totul este o armă. Toți îi sunt inamici.
- Crezi că inventat chestia cu polițistul? - Nu știu.
Îmi este foarte greu să cred orice ar spune.
Încearcă să te seducă.
- Întotdeauna pacienții încearcă asta. - Da, dar de data asta este diferit, nu?
Nu știu.
- Poate mai distractiv. - Ai grijă Michael...
Apropo, m-a sunat reporterul ăla, Adam Towers.
Ce vroia?
A fost bine. Am fost foarte plictisitoare. M-am asigurat că nu are despre ce scrie.
Dar dacă sună pe altcineva? Dacă îl sună pe Gerst?
Gerst nu va vorbi cu un reporter de la o revistă. Glumești?
Picturi minunate. Cu această ocazie nu va mai fi nicio licitație.
Mulțumesc lui Dumnezeu pentru asta.
Apropo de Dumnezeu... vine și Gerst?
- Putem numai să sperăm și să ne rugăm. - Că vine sau că nu vine?
Mă duc să fumez. Să nu vorbiți despre nimic interesant până mă întorc.
- De cât timp locuiți aici? - De șase... șapte ani.
- Bună, Dominic. - Bună, Milena.
Mulțumesc.
Frumusețea la comportamentul antisocial este că te îndepărtează de alți oameni.
Chiar dacă o perioadă scurtă.
Nu ești un analist...
Sunt scriitoare.
Serios? Despre ce scrii?
Furie, sex, violență... instinctele primare.
Sunt cele mai puternice, nu?
Michael...
Îmi pare rău, nu ți-am reținut numele...
Catherine Tramell... Milena Gardosh.
Dumneata ești Dr. Gardosh...
Am auzit multe lucruri minunate despre tine...
Catherine... aici erai.
Milena, Dr. Glass... văd că ați cunoscut-o pe Catherine.
Face o cercetare pentru un roman. Despre psihanaliști.
M-am gândit că poate să ni se alăture la un eveniment ca asta.
Pot să-ți iau haina?
Scuză-mă...
Vrei să pui asta în buzunarul meu?
Bineînțeles.
Catherine, vino pe aici.
Ce se petrece? La ce s-a gândit Gerst când a adus-o aici?
Sunt convins că nu știe cine este.
- Unde o fi întâlnit-o? - Ea l-a întâlnit, crede-mă.
Nu pot sta aici cu un pacient. Trebuie să plec.
Înțeleg.
Nu te întrebi câteodată cine este pacientul și cine este doctorul?
Pleci din cauza mea...
- Știai că sunt aici. - Este asta o problemă?
Cunosc pe unii care joacă tenis cu psihiatrii lor.
Sunt sigur de asta.
Fac sex cu ei, le vând droguri, lucrează împreună...
- Eu nu fac așa ceva. - Eram supărată de ședința noastră.
Trebuia să-ți cer scuze.
De asta am venit.
Putem vorbi mâine despre asta.
Am o idee mai bună.
Ce zici să-i lăsăm pe ceilalți și să mergem într-un loc liniștit să bem ceva?
Ți-am spus că nu mă întâlnesc cu pacienții mei.
Încă una din regulile tale...
Nu te saturi niciodată de ele? Ăsta este coșmarul psihiatrilor.
Prea multe întrebări, prea multe răspunsuri. Nu mai face nimeni sex.
Bine. Nu o să facem sex. O să vorbim.
O să vorbim mâine.
Michael, aici erai...
Dumnezeule... ai văzut-o pe femeia aia cu care vorbeam mai devreme?
Da.
De fapt, tocmai te căutam.
- Poftim... - Te căutăm să mergem să bem ceva.
Este în regulă?
Da. Minunat.
- Ce s-a întâmplat? - Întoarce-te. Întoarce-te.
Dumnezeule...
Michael, sunt Denise. Te rog răspunde la telefon. Te rog ridică telefonul.
Denise, ce s-a întâmplat?
- Intră. Intră. - Ești în regulă?
Ce se întâmplă?
Este în regulă. Sunt aici. Cine stă aici?
Este locul unde stă Adam.
Isuse!
- Ce s-a întâmplat? - Nu știu.
Ușa era deschisă. Am intrat. L-am văzut întins acolo.
- Ai anunțat poliția? - Nu, mi-a fost frică.
Salut, Michael.
- Ce cauți aici? - Este soția mea. Fosta soție.
L-a găsit așa și m-a sunat.
Înțeleg. Cum de l-a găsit așa?
Se întâlneau... înțelegi...
Serios? De când?
De când ne-am despărțit.
Deci bănuiesc că nu erați cei mai buni prieteni.
Te-am văzut vorbind cu el după audierea în cazul Tramell.
Erau chestii jurnalistice. Mă întreba despre cazul Tramell.
Crezi că l-a ucis ea?
Cine?
Denise? Nu...
Nici o șansă. O cunosc de mult. Nu putea face așa ceva.
Ascultă, după ce am povestit de două ori, pot să plec acasă?
Bine.
Apropo...
Asta este al tău?
Nu, l-am găsit pe podea.
Cum de a ajuns la gunoi?
Am călcat pe el. L-am aruncat.
Pot să plec?
Da, te rog.
Bănuiesc că ai aflat că Adam Towers a fost ucis.
De ce să fi aflat?
Datorită Denisei.
Denise...
- Soția. Fosta ta soție. - Da, știu cine este. De unde o știi tu?
Adam ne-a făcut cunoștiință.
Nu era ceva ascuns. Știam despre ea, ea știa despre mine...
Ce să știe despre tine?
Că mă întâlneam și eu cu el.
Tipul de care îți vorbeam. El era.
Te culcai cu Adam Towers...
Din când în când.
- Desigur, Washburn crede că l-am ucis. - De ce ar crede asta?
Ucid, pentru că sunt dependentă de risc.
Însuși faptul că exist... Nu sunt sigură ce...
- Nu am spus că ai ucis pe cineva. - Dar crezi asta.
Crezi că l-am ucis pe Kevin Franks și acum te întrebi dacă l-am ucis pe Adam Towers.
De ce nu mă întrebi? Este prea direct pentru tine?
L-ai ucis?
Dacă spun că nu, m-ai crede?
- Depinde. - De ce? De calitatea interpretării mele?
Știi ceva?
Mă bucur că Adam Towers este mort. Ar trebui să fii și tu bucuros.
Dacă nu poți, mă bucur eu pentru tine.
- Cine l-a ucis ți-a făcut o favoare. - Favoare?
Da. Dacă ar fi scris articolul ăla despre Cheslov, ți-ar fi terminat cariera.
Tot nu mi-ai spus dacă l-ai ucis. Și stinge aia, te rog.
Stinge-o sau pleacă, bine?
Este mai bine?
Când îți închipui că mi-o tragi, știu că faci asta...
Cum îți imaginezi, doctore?
Știu că nu îmi poți răspunde. Gândește-te.
Vrei normal. Tu deasupra.
Eu deasupra?
Vrei pe la spate.
În genunchi. Fața mea pe pernă.
Vrei să mă bați...
Doar puțin.
Nu prea tare...
Sau puțin mai tare...
Vrei să termini în gura mea.
Dacă ți-aș spune că mă masturbez gândindu-mă la tine?
Că am orgasm gândindu-mă la tine...
Cum te fac pe tine să termini...
Cred că azi a expirat timpul.
Îmi închei terapia. Trimite-mi nota de plată.
D-nă Tramell, sunt Dr. Glass.
Sunt îngrijorat de cum a mers ședința de azi.
Sună-mă ca să putem lămuri orice neînțelegere ar fi între noi.
Anunță-mă cum primești acest mesaj.
Sună-mă când poți.
Bună seara Dr. Glass.
- Putem vorbi? - Sigur.
Ich rieke blut.
- Este în germană? - Pot să te servesc cu ceva?
Nu.
Deci... o surpriză. Adam Towers avea și altă prietenă în afara Denisei.
Ghicești cine?
Catherine Tramell.
- Nu pari surprins. - Este o pacientă de a mea.
Înțeleg... De când?
Deci fosta ta soție și pacienta ta se culcau cu Adam Towers. Ce coincidență...
- Se cunoșteau una cu alta? - Nu știu. Nu cred.
- Vrei... - Oricum...
Amprentele d-nei Tramell sunt peste tot în apartamentul lui Adam Towers.
Ce este interesant este ca ultimul telefon pe care l-a dat a fost telefonul ei mobil
cu 19 minute înainte să moară.
Povestea ei este că s-a plimbat în tot acest timp. Două ore nu a văzut-o nimeni.
Haide, Michael. Vorbește cu mine.
Nu îți pot spune nimic. Chiar dacă aș știi ceva, dar nu știu.
Uite... Franks a fost primul, Towers al doilea. Va urma al treilea.
Asta depășește confidențialitatea. Ai obligația să aperi o eventuală victimă.
Nu poți să închizi pe cineva doar pentru că crezi că ar putea face ceva.
În regulă. Spune-mi ce știi despre articolul
pe care Towers îl scria despre tine și prietenul nostru George Cheslov.
Cine ți-a spus că scria un articol?
Editorul lui. Se pare că era foarte ocupat. Avea multe informații despre tine.
Doar nu crezi că l-am ucis eu pentru că scria articolul ăla idiot.
Nu.
Dar, oficial, unde ți-ai petrecut noaptea trecută?
Între șapte seara și două dimineața. Știi... chestii oficiale.
Am avut pacienți până la ora opt seara.
Apoi am fost la o petrecere.
Am plecat pe la ora 11, cu o femeie și am fost aici în genunchi și i-am tras-o.
Când a sunat Denise.
În genunchi, nu?
Genunchii tăi sunt mai buni decât ai mei. Îmi spui un nume?
Deci ai fost ocupat tot timpul...
Michael, A.Towers îți regula fosta soție și era gata să facă la fel și cu cariera ta
Trebuie să te întreb.
Michelle Broadwin.
Este psiho farmacistă la spitalul psihiatric "Victoria".
Mulțumesc.
Voi fi pe aproape.
"Ich rieke blut".
Ce înseamnă?
"Miros sânge".
- Nu toți... - Bineînțeles, dar... unii
Nebuni mintali...
D-nă Tramell, sunt iar Dr. Glass. Sunt îngrijorat că nu știu nimic despre tine.
Mă întrebam dacă ești în regulă.
Uite... să-ți dau numărul de acasă.
M-a prins și nu știu... Devine din ce în ce mai rău...
Nu aveți mesaje noi.
Un alt lucru despre Gerst... Comitetul de alegeri este o formalitate.
Asta este șansa ta.
Relaxează-te, fii direct, naiv...
- Nu prea naiv. - Nu prea naiv.
Intrați. Să îmi vedeți nouă pictură.
Nu încă una...
O capodoperă. Are o liniște aparte, nu credeți?
Mă întreb ce face bărbatul atât de aproape de ea.
Evident...
O adoră. Așa cum și trebuie.
De aceea are opt brațe...
Acum... de ce fetele nu ies afară la un pahar?
Vino, vino.
Haide cu mine. O să ne distrăm.
Deci, Dr. Glass, am o întrebare...
Crezi că sunt nebun?
- Scuză-mă? - Dus, plecat, fără minți.
Nu. Nu, deloc.
Dar aș putea fi dacă te recomand pentru post.
Îmi pare rău, nu înțeleg.
George Cheslov.
Un traficant de droguri, în îngrijirea ta... își ucide cu brutalitate prietena.
Se face o investigație, în care detectivul Roy Washburn
declară că ți-ai îndeplinit obligațiile profesionale.
- Nu ai avut nicio vina. - Exact, nu am avut.
Oricum... după proces...
ai trecut printr-o cădere emoțională...
Depresie, rezultate profesionale slabe... probleme în căsnicie.
Și comportament profesional discutabil. Atât de discutat la petreceri.
În întreg orașul...
- Scuză-mă... - Acum vrei sprijinul meu pentru post.